robin_e תורגם ע"י
סונכרן לגרסת בלוריי ע"י סגבונה
לרכב על הקליע
על מה את מדברת?
אלן, אל תהיה כל-כך לחוץ.
את אומרת לי שאת לא רוצה לעשות את זה יותר?
זה לא מה שאני אומרת. - אז מה את אומרת?
נחמד.
מה יש לך עם הקיבעון הדכאוני הזה?
יש לך כישרון, אלן.
אני לא רוצה לראות אותך מבזבז את זה
עם הילדותיות הזאת של צפייה בסרטים עם מפלצות.
למה האובססיה הזו על מוות?
כולם אובססיבים על החיים.
אולי לא שמת לב, צמח קטן וקטלני שלי...
אבל זה עידן חדש לגמרי, זה הזמן להלל את החיים...
את האהבה והיופי של העולם שמסביבנו.
אז למה אתה לא מצייר את מה שאתה רואה?
אני כן.
ככל שאתה מצייר יותר, כך זה יותר חבל.
החיים יפים, אלן.
הדברים המגעילים הללו לא יובילו אותך לשום מקום.
זה מה שסבתא שלי אומרת.
וערב חג הלואין שמח לך, חבר.
דיק הערמומי, המאבק שלך חולני!
לעולם לא ניעלם!
אוניברסיטת מיין. ה-30 באוקטובר, 1969.
אני לא מאמין שאת נפרדת ממני ביום ההולדת שלי.
אני לא נפרדת ממך.
אלוהים, אתה מתעסק בזה יותר מדי.
אני מצטער ג'סיקה, אבל אני אוהב אותך. חשבתי שאת אוהבת אותי.
אני אוהבת אותך.
אני אוהבת את כולם.
.את מנסה... - אין לי כזה מזל.
תפסיק לשחק את נסיך האפילה ותנשק אותי
אני לא יכול. לא עכשיו.
איך שאתה רוצה.
יום הולדת שמח.
כן. יום הולדת שמח לי.
יום הולדת שמח מזדיין.
לכי תזדייני גם את!
רעיון טוב, אלן.
אתה יודע, הם לא מעריכים אותך.
תראה להם עד כמה אתה חשוב.
קדימה אלן...
אתה ידוע שיפה כאן.
פשוט תחרוק את שינייך ותחתוך.
בדיוק כך.
תראה להם אלן!
תחתוך!
הפתעה!
יום הולדת שמח!
חברה, למה שלא תתנו לנו קצת פרטיות?
מה אתה עושה?
אתה בסדר? - אני בסדר.
אני כל כך מצטערת, אלן.
אתה יודע עד כמה אני אוהבת אותך.
לעזאזל!
אני מניח שארוחת צהריים תצטרך לחכות עד לסיבוב השני.
זה היה דבר מטופש לעשות.
אלוהים אדירים, אלן. רק צחקתי.
ניסיתי "לסדר" אותך בשביל מסיבת ההפתעה שלך.
אני מניח שהפתעתי אותך במקום.
מה אתה אומר!
התאבדות זה מעשה אנוכי מאוד. אתה יודע?
עוד חיים או מוות אחד נראים די חסרי חשיבות...
בתוכנית הכוכבית הגדולה יותר של דברים.
זה חשוב מאוד לי.
מוות אינו אפוף זוהר, אלן.
כנראה שאני לא באמת מכירה אותך.
את ועוד ארבעה מיליארד אנשים על הכוכב הזה.
אל תתן לי את כל הזיבולי מוח האלה על אומן-שלא-מבינים-אותו.
לכולנו יש בעיות. אנחנו מתמודדים איתן.
אתה יודע, אתה באמת בכיין.
אתה מתנהג קצת מגעיל, אם לומר לך את האמת.
אני מצטער.
"אני פשוט נמצא בשלב של "אני מסכן.
תקראי לי אידיוט.
האם אתה הולך לעשות...
מעשה כה טיפשי, אכזרי ואנוכי כזה שוב?
לא. - מבטיח?
מבטיח. אני נשבע.
אז מי אוהב אותך?
אמא שלי. - מי עוד?
ישו?
מצחיק מאוד. מי עוד?
את? - כן.
אבל אני מניחה שאתה רוצה הוכחה לכך, נכון?
הוכחה זה טוב.
זה קצת מאוחר, אבל...
יום הולדת שמח. - תודה.
אני אוהב את העיצוב.
בוא נראה.
תחיית הרוקנרול", אולם הספורט בטורונטו...
בכיכובם של ג'ון לנון "ולהקת פלסטיק אונו.
ג'סי, מאיפה השגת את אלה?
איך חתכת את עצמך בגילוח באמבטיה מזויינת?
זה פשוט מגושם. מי מתגלח בכלל באמבטיה?
רק בחורות מתקלחות באמבטיה, בן-אדם.
תשתוק הקטור? - לשתוק?
תראה לו את התמונה שצילמת. הוא מכר אותה לעיתון ביה"ס.
יש לי 25 דולר, בן-אדם? - אתה הולך להתחלק איתי בכסף?
זה התחת העירום שלי בעיתון. טוב...
אני סתם צוחק איתך, בן אדם. תתעודד. - רואה? אמרתי לך.
הוא לא מדוכא אם הוא צוחק איתך. זו היתה תאונה.
תראה, אי אפשר לחתוך את כף היד בטעות.
הקטור פסמור שלנו, התעלף בדיוק כשהוא ראה דם באמבט.
לא התעלפתי, פשוט הרגשתי קצת מסוחרר, זה הכל.
אני פציפיסט. אני לא מחבב מראות של דם שנשפך.
תגיד לארצ'י שזו היתה תאונה. - אני מעדיף שלא לדבר על זה עכשיו.
רואה?
אידיוט!
אני יכול לצלם תמונה של התפרים שלך?
חבר'ה, אכפת לכם להביא את המכונית בשבילי?
בסדר, נביא את המכונית.
"האם אלן יכול "לצאת לשחק?
אתה בסדר?
לא ניסיתם רק לסדר אותי, נכון?
אלן... - זה בסדר, אני לא עומד ל...
לקרוע לעצמי את התפרים או משהו.
זה נכון.
אכפת לי ממך כל-כך.
אז תאמרי לי את האמת. אני אהיה בסדר.
אני פשוט מנסה להתפתח.
זה כאילו שיש קיר מסביבך.
כמו תעלה שמונעת מאויביך להיכנס.
אני לא האויב שלך.
אני מצטער, ג'סיקה.
חשבתי לעצמי שנתמסטל...
נצא קצת, נחטוף כמה שקיות של ממתקים שאספו הילדים.
אח"כ נלך למסיבת ההלואין בבית האחווה קאפה-גאמה.
מגניב. - מי רוצה ללכת לטורונטו?
כל עוד דוחים את השירות הצבאי השלי בגלל הלימודים, ממש נוח לי כאן.
הם חוגגים הלואין בקנדה? - אני לא יודע, אבל יש להם את זה.
מה זה?
ג'ון לנון ולהקת פלסטיק אונו.
לא יכול להיות! - זה ממש אדיר!
איפה השגת אותם? - מג'סיקה, זו מתנת היום הולדת שלי.
היא לא באה?
לא.
אתה יכול לנסוע, נכון? אני מתכוון... בן-אדם, הוא בסדר!
אמרתי לך שזו היתה תאונה. תגיד לו שאתה בסדר, אלן.
אם כולם רוצים נואשות לדעת שאני בסדר, אני אוציא הודעה לעיתון.
ג'ון "אני הסוס-ים המזדיין" לנון.
אני יכול לגעת בהם? - אל תתן לו, הוא דפוק לגמרי.
גם אתה דפוק! -כן, אבל אני יכול לשלוט בעצמי טוב יותר ממך.
חרא!
יש לך רק שני כרטיסים? -אני בא! לי יש את המכונית. אני נוהג.
לי יש את הכרטיסים.
כולנו נשים כסף ונקנה את הכרטיס השלישי כשנגיע לשם.
מתי נוסעים?
אולי הלילה?
קיצוני!
אתה חושב ששאר חברי הביטלס גם יגיעו?
לנון על הבמה אומר: "זה שיר עתיק, אבל מדליק"
וחותך לשיר: אני רוצה להחזיק את ידך או משהו כזה.
ואז פול, ג'ורג' ורינגו עולים לבמה...
וכולם מתחילים להשתגע לגמרי!
בכל מה שקשור אליי, זה יום שיכול לקרות בו הכל.
להקת הביטלס, בן-אדם!
אתה יודע מה הולך להיות מוזר? - מה?
כשהם יזדקנו. איך זה עומד להיות...
כשלנון והנדריקס וג'ניס...
וג'ים מוריסון וכל האלים של הרוקנרול יהיו...
זקנים ושמנים וקירחים?
זה יהיה עולם שאני לא ארצה לחיות בו.
אמן, אחי.
אל תענה לזה. זו תהיה ג'סיקה והיא תרצה את הכרטיסים שלה חזרה.
'אל תהיה מגוחך. זו לא ג... - זו היא. אל תענה!
אלה עומדות להיות בשורות רעות. אני יודע את זה.
הלו. - היי אלן, זו אני.
אני מצטערת שאמרתי את מה שאמרתי. אני אוהבת אותך.
בוא נברח יחד לטורונטו ונשכח משאר העולם לכמה ימים.
בסדר? בבקשה?
בבקשה אל תענה לזה.
הלו? - אלן פרקר?
נכון.
מדברת ג'יני מקורדי. אתה יודע, אני גרה דלת ליד אמא שלך.
היי, גברת מקורדי.
מה קרה? אמא שלי בסדר?
זה היה שבץ. זה קרה במסעדה.
אלוהים ישמור.
אני לא רוצה שתנתק כששמעת רק חצאי דברים.
הרופאים חושבים שהיא תהיה בסדר.
מי זו? - שתוק!
היא עדיין בביה"ח?
כן, ותחת ההשגחה הטובה ביותר.
אתה לא הולך לטורונטו עם שני המסטולים האלה...
בזמן שאמא שלך שוכבת בביה"ח 190 ק"מ מכאן, אולי גוססת.
מתי אתה חושב שתגיע, אלן? ביום שבת?
תגידי לה שאני אהיה שם עוד הלילה.
מה? - לא!
אמא שלך כל-כך תשמח לראות אותך.
תודה. להתראות.
מה קרה?
זו אמא שלי. היא בביה"ח בלוויסטון. היה לה שבץ.
לעזאזל. אני מצטער, אלן.
מה עם טורונטו?
אתם תלכו חבר'ה. אני חייב לוודא שאמא שלי בסדר.
תראי, אמא!
אמא?
קיבלתי כוכב זהב, אמא.
מה קרה, אמא?
אוי, ילד שלי.
מה?
יהיה בסדר, מתוק שלי.
למה את בוכה?
זה אבא שלך.
בעל אוהב, אבא טוב, חבר נדיב...
זה רק אתה ואני עכשיו, מותק.
אלן וגי'ן פרקר נגד העולם.
לא!
תודה על הטרמפ. - אין בעיה.
לאן אתה הולך? - ללווינסטון.
אני יכול לקחת אותך למרכז המפטון.
מעולה. תודה.
"אתה רוצה "לתפוס ראש? - לא, זה בסדר.
מה אתה? שוטר ממחלקת הסמים?
לא, אני לא.
כי אם אתה כן ממחלקת הסמים, אתה מחוייב לומר את זה, נכון?
מה יש בלווינגסטון?
אני הולך לבקר את אמא שלי בביה"ח.
לעזאזל. היא חולה?
לא, היא עובדת שם בזנות בשביל עוד כמה גרושים.
זה מעין תחביב שלה.
היה לה שבץ.
זה מבאס. אמא שלי מתה בביה"ח.
זה היה קשה. היה לה סרטן ריאות. היא שקלה איזה 40 קילו כשמתה.
תודה שאמרת את זה, אידיוט. עכשיו אני מרגיש הרבה יותר טוב.
אני מצטער.
אני לא. היא היתה כלבה אמיתית.
היא ואבא שלי היו בעניין של דיכוי. היטלר וכל זה...
האמת שאמא שלי די בעניין של הפסקת המלחמה.
אה, מגניב. עשית שירות צבאי?
לא. קיבלתי דחייה בגלל הלימודים. אתה?
בחיים לא. הם ניסו לסחוב אותי לוייטנאם.
אני לא הולך לשם, בן-אדם. אני לא הולך להרוג את עצמי. אני אוהב את החיים.
תנו לשלום סיכוי", נכון"?
אני אגיד לך מה, בקרוב כולם שם הולכים להיות מתחת לאדמה, ואז נראה.
ואז נראה. היית בוודסטוק?
- לא. - הפסדת, אחי.
גראס נפלא, שחייה בעירום, בחורות ערומות
הנה, קח את זה.
מה זה היה, לעזאזל?
איזה טריפ, בן-אדם. אתה בסדר, אחי?
מה נסגר עם הפאה? - לעזאזל.
היי, בן-אדם. לעזאזל.
זה שלך? - תקשיב.
אתה יודע שהם קראו לי רוצח תינוקות. אני לא רוצח תינוקות.
אני לא הולך להיות חלק ממכונת המלחמה הזו. תסתכל עליי. אני אחד מכם.
אתה לא אחד ממני, חתיכת היפי דפוק.
ואתה נהג מחורבן. - איזה מין יחס זה?
לאן אתה הולך, בן-אדם?
איפה הג'וינט?
אמא?
על מה לעזאזל אתה מסתכל?
קדימה, תמשיך להתקדם.
תמשיך להתקדם, בבקשה.
היי אלן, אתה צריך טרמפ?
מה קרה, מותק?
איך אבא מת?
הוא נהרג בתאונת דרכים. אתה כבר יודע את זה.
כן, אני יודע, אבל אף פעם לא ידעתי איך בדיוק?
איך זה קרה?
הוא היה בדרך הביתה ערב אחד...
"מפגישה שהיתה לו ב"קאסל רוק.
ונגמר לו הדלק במכונית...
בכביש מס' 2, אתה מכיר...
באמצע שום-מקום.
הוא פשוט הלך לו במורד הכביש...
כשמישהו פשוט נכנס בו.
לבסוף, כשמצאו את אביך. הוא עדיין החזיק את פח הדלק.
אני לא יודעת מה הייתי עושה אם לא היה לי אותך.
אתה זוכר אותו?
לא כל-כך.
הלוואי ויכולת.
אתה כל-כך דומה שזה מפחיד אותי.
תתחיל להתקדם לכיוון אורונו ותעשה אותי גאה, בסדר?
תהיה זהיר, אל.
קדימה בן, תמשיך ללכת. אין מה לראות כאן.
הלו?
מה אתה רוצה?
מי אתה?
אבא?
היא שיקרה לך.
תיכנס בן, קר אימים בחוץ. - תודה.
אני נוסע לכיוון בוודנם.
הוא מנסה לתפוס משהו?
אשתי אלקה, שתבורך נשמתה, היא נהגה לומר...
שאני אגמור בתעלה עם סכיו בגב בגלל שאני אוסף טרמפיסטים.
אבל כל פעם שאני רואה בחור צעיר כמוך...
עומד בצד הכביש, אני חושב על ימי צעירותי.
אני מעריך את זה.
לאן אתה נוסע, בן?
לביה"ח המרכזי מיין באיזור לווינגסטון
אה כן. - לאמא שלי היה שבץ.
אני מצטער לשמוע.
הם חושבים שהיא תהיה בסדר. - כן.
השבץ הרג את אלי שלי, לפני פחות מארבע שנים.
היא פשוט החלה למלמל דברים לא הגיוניים בכלל.
לאחר זמן מה היא החלה לדעוך.
אני מתגעגע אליה נורא
בנסיעות ארוכות, אני עדיין יכול לראות את פניה לפעמים.
יושבת בדיוק איפה שאתה יושב.
לעזאזל!
הייתי לוקח אותך את כל הדרך, אבל הבטחתי לאחי, ראלף...
שאקח אותו למוסד הסיעודי בגייטס.
אשתו נמצאת שם, יש לה את מחלת השכחה הזו...
איך קוראים לזה, אנדרסון או משהו כזה.
אלצהיימר. - אלצהיימר, כן. זה הבחור.
עדיין, אני מניח שיכולתי לקחת אותך את כל הדרך.
אל תתן לו. משהו לא בסדר אצלו.
אתה לא צריך לעשות את זה. אני יכול לטפוס טרמפ מגייטס בקלות.
חבילה" ארורה"!
לטאה מקוללת! סליחה על הבוטות...
אבל אם אתה נשאר חי בעולם הזה לזמן ארוך מספיק...
לאחר זמן מה כל הצנרת שלך מתחילה להתפרק.
זה נראה שככל שאתה חי זמן ארוך יותר...
כך אלוהים רוצה יותר לבעוט לך בתחת.
עדיין, זה טוב שעזבת הכל כדי ללכת לראות את אמך.
היא אמא טובה.
בסדר, גברת פארקר.
זה בוודאי אל הקטן.
אלן. מי אתה?
זה מר דאלרימפל מעמותת לל"נ
אני חושב שיש לי את כל מה שאני צריך לעכשיו, גברת פארקר.
בסדר. נהיה בקשר. תודה לך.
תודה לך על הקפה והעוגיות. - על לא דבר.
בן. - להתראות.
מה זה לל"נ? הוא אומר שהם באים לעזור לילדים נתמכים...
אבל אני חושבת שזה להרוס ולחרבן את המוח.
אני חייבת להתחנף ולנשק את התחת הלבן שלו...
רק כדי לוודא שהוא כותב דו"ח טוב כדי שנוכל לקבל עוד חמישים דולר בחודש.
מה? - להרוס ולחרבן את המוח?
זה רק אתה ואני נגד העולם, אל.
אמא?
זה לקח את אלי שלי...
היא אפילו לא ידעה מה השם שלה.
היה לה את המבט הזה בעיניים, "כאילו היא אומרת, "תן לי לצאת מכאן
אני מתכוון, אילו היתה יכול לחשוב על המילים שרצתה לומר. אתה מבין למה אני מתכוון?
אמא?
אין דבר שנוכל לעשות עבורה.
היא תזדקק למישהו שידאג לה לשארית חייה.
זו העבודה שלך, מה שאומר שאתה צריך לעזוב את בית ספר, כמובן...
ולהשאיר מאחוריך את כל החיים שהיו לך.
כן. אני יודע למה אתה מתכוון.
תראה את זה. )תראה את "הירח המלא" (בחודש האסיף.
נכון שהוא נפלא?
תביע משאלה, ילד!
הלוואי ואמא שלי תזהה אותי כשאכנס לחדר שלה.
שהעיניים שלה ידלקו והיא תגיד את שמי.
לא הייתי מתעסק עם משאלות אם הייתי במקומך...
זוכר את כף הרגל של הקוף?
הלוואי ואלי שלי היתה כאן.
או, לעזאזל עם ראלף
למה שאני לא אקח אותך עד ללווינגסטון יחד אתי, בן?
פשוט אקח אותך עד לשם אתי. מה אתה אומר?
אל תעשה את זה! זה עוד 30 קילומטר בסירחון של שתן...
ולהתפתל בין המסלולים עד שנפגע ממשאית טריילר!
הוא גוסס, בן-אדם! אתה לא מריח את זה?
מה אתה אומר, בן? - לא, זה בסדר.
תדאג לאחיך. הוא צריך אותך בדיוק כמו שאמא שלי צריכה אותי
לעזאזל עם ראלף! לעזאזל איתו! אני אקח אותך עד הכניסה לביה"ח...
למרות שמעולם לא נפגשנו בעבר. מה אתה אומר, בן?
מה אתה אומר? אני אקח אותך עם לשם!
לא, זה בסדר.
תודה. אני יכול לצאת לכיוון ההוא. אני אתפוס טרמפ תוך זמן קצר.
כן, הכי טוב שתעשה כך.
תתפוס טרמפ כשתהיה מחוץ לעיר.
אף אחד לא יתן לך טרמפ מתוך העיר.
בסדר.
אתה בטוח? ציפור אחת ביד...
אני אהיה בסדר. תודה לך.
מתי שתרצה, בן.
אשתי אלי...
מה אמרת?
מה לא בסדר איתך?
"הוא היה רק אדם זקן ועצוב עם "צנרת דולפת במכונית זקנה ועצובה.
לא היה אף אחד אתו שם בפנים.
זו היתה רק השתקפות או משהו.
ממה לעזאזל כל-כך פחדת?
פחדת שאולי תדבק ממה שיש לו.
לפעמים נכון לפחד.
אני לא מפחד ממוות.
אה כן, נכון.
אתה נסיך האפילה המזדיין.
הנה מישהו הגיע.
תשיג עבודה, הומו!
היי, לך להזדיין!
אוי, חרא!
הנה הוא!
אני נקבה.
לך מפה! לך הביתה
לך מפה! עוף! לך!
אלוהים אדירים.
אתה לא רוצה לראות אותי לפני שאמות?
כמובן שאני רוצה, אמא.
אז למה אתה ממשיך לסרב לטרמפים?
כיף הוא כיף. סוף הוא סוף.
אתה לא אוהב אותי?
"המתקן "לרכב על הקליע בכפר האימה" סגור בעונה זו".
קפוא כאן.
תראה כמה גבוהים אנחנו. - למה עלינו על זה?
אמא, בואי נלך. - מה?
אני רק רוצה ללכת.
אל, שיגעת אותי כל השבוע שנלך לרכב על הקליע.
אני יודע. אני רק רוצה ללכת.
אם אתה מכריח אותי לחכות בקור הקפוא הזה...
אז כדאי שתעלה על המתקן המחורבן! - שיניתי את דעתי. אני לא יכול.
זהו זה. זו הפעם האחרונה.
נמאס לי מהשטויות שלך!
"ג'ורג סטאוב"
אלוהים אדירים, הוא מת היום לפני שנתיים.
כן, אבל הוא נולד ביום הולדתך.
כיף הוא כיף. סוף הוא סוף.
אוי, חרא.
אמא מתה.
אנחנו שומרים מקום בשבילה!
זה לא קרה עכשיו.
אתה בבית קברות, בדרכך לראות את אמא שלך בביה"ח.
אתה נוסע עם כל מטורף שאתה רואה על הכביש.
אתה חושב שאתה נמצא בסרט אימה, אבל אתה לא.
אתה רק מנסה להגיע הביתה לראות את אמא.
אם רק תצא מכאן עכשיו בלי להסתכל אחורה...
תוכל להמשיך להאמין בזה למשך כל חייך.
לעזאזל עם זה.
התחיל היטב", "נגמר מהר מדי
אתה יודע שזה לא מה שכתוב.
פשוט קראתי את זה לא נכון.
שטויות. כתוב כאן, "כיף הוא כיף. סוף הוא סוף"
אמא מתה. - לא.
תודה על הטרמפ. - אין בעיה.
אתה נוסע לכיוון העיר? - בהחלט.
מגניב. גם אני.
אולי היינו צריכים לעלות למכונית אחרת.
מה אתה הולך לעשות בעיר? - אל תגיד לו.
משהו לא בסדר כאן. אל תגיד לו
אחי מתחתן. - אני הולך להיות השושבין.
החזרות מחר, לאחר מכן גם מסיבת הרווקים.
כן?
אחיך מתחתן. זה טוב.
מה שמך? - תשקר!
הקטור. הקטור פסמור.
משהו כאן ממש לא בסדר. אתה בחיים לא תצליח להגיע ללווינגסטון.
אמא מתה. אתה לא תצליח להגיע חזרה הביתה.
מה זה הריח הנורא הזה?
בטח אתה מקבל הרבה זיבולי מוח מהסוג הזה, בביה"ס?
מה?
)שם כזה. הקטור פסמור. (מתעלף הרבה
כן, אני מניח.
אם הייתי במקומך, הייתי משנה אותו.
נעים לפגוש אותך, הקטור.
'שמי ג'ורג.
ג'ורג' סטאוב.
גז לחיטוי גופות! זה הריח! הבן זונה מת!
המתים נעים מהר.
"דרקולה"
".המתים נעים מהר"
אסור לי לתת לו לדעת שאני יודע.
אני אוהב את השיר הזה. אני ממש אוהב את השיר הזה.
"למה לא נסעתי עם האיש הזקן וה"חבילה? ממה כל-כך פחדתי?
המתים נעים מהר.
הזקן מעולם לא עבר 45 קמ"ש
אז, אין כמו חתונה.
כן. כולם צריכים לעשות את זה לפחות פעמיים.
תירגע! אסור לך לתת לו לדעת שאתה יודע!
לפחות פעמיים! כן, נשמע כמו כל המשפחה המחורבנת שלי!
כן, גם שלי.
באמת שאין כמו הלוויה, נכון? - חתונה.
מה? - "חרא. אמרת "הלוויה!
הוא יודע!
אלוהים, מה יש מתחת לכובע הזה?
חתונה.
"אמרת "הלוויה.
חתונה.
התכוונתי לומר חתונה.
אנחנו תמיד אומרים את מה שהתכוונו לומר, הקטור.
זה מה שאני חושב.
אני וזיגמונד פרויד.
הוא משחק בך, בן-אדם.
הוא יודע שראית את הקבר שלו. הוא יודע שאתה יודע שהוא מת.
אתה מרגיש טוב?
כן.
אתה בטוח? - נראה לי שיש לי קצת בחילה.
אני חושב שכדאי שתתן לי לרדת.
אולי אם אני אנשום קצת אוויר צח, הקיבה שלי תירגע.
מישהו אחר כבר יעבור.
או, לא. אני לא יכול לתת לך לרדת כאן.
באמצע שום מקום? לבד לגמרי?
זה יכול לקחת שעות לפני שמישהו יעבור כאן...
ואפילו אם מישהו יעבור, לא בטוח שהם יאספו אותך.
אין סיכוי שאני נותן לך לרדת כאן.
תפתח קצת את החלון שלך.
אני יודע שלא מריח כאן כל כך טוב.
אני מנסה להשתמש באחד ממטהריי האוויר האלה למכונית, אבל הדברים האלה לא שווים כלום.
כמובן...
יש ריחות שקשה יותר להיפטר מהם מריחות אחרים.
זה מזכיר לי את הסיפור הזה...
על הילד הזה שקונה קאדילק חדשה לגמרי ב-750 דולר.
שמעת פעם את הסיפור הזה?
אני חושב שכולם כבר שמעו את הסיפור הזה.
ילד רוצה לקנות מכונית.
הוא רואה קאדילק חדשה לגמרי עומדת מחוץ לבית של איזה בחור.
"למכירה ע"י הבעלים"
הילד יודע שהוא לא יכול להרשות לעצמו קאדילק.
הוא לא יכול אפילו להתקרב למחיר של קאדילק...
אבל הוא סקרן..
בכמה מכונית כזאת נמכרת היום?
ילד, זהו יום המזל שלך. 750 דולר והמכונית הזו שלך.
כן, בטח. זה נשמע מגוחך כמו דלת רשת בתוך צוללת.
אני לא צוחק, ילד. תגייס את הסכום והיא שלך.
אני אפילו מוכן לקחת המחאה. יש לך פרצוף הוגן.
אני שמעתי שהסיפור הוא על מכונית תאנדרבירד.
תאנדרבירד, קאדילק, אותו חרא.
זה סיפור.
אני אולי רק בן 17, אבל אני לא אידיוט.
אף אחד לא מוכר מכונית כזו ב-750 דולר.
אני לא רוצה אותה יותר, בן.
היא מסריחה.
זה ריח שאי אפשר להיפטר ממנו.
ניסיתי את כל הדברים שאפשר לחשוב עליהם ועוד.
אתה מבין...
הייתי בנסיעת עסקים.
נעדרתי שבועיים או שלושה.
אלוהים!
היא בטח היתה מתה במשך כל הזמן שהוא לא היה.
אני לא יודע אם זו היתה התאבדות או התקף לב או מה...
אבל היא נפוחה לגמרי...
והמכונית, היא מלאה בריח הזה...
וכל מה שהוא רצה זה למכור אותה.
זה סיפור רציני, נכון?
למה הוא לא התקשר הביתה?
מה?
הוא נעדר למשך שבועות לנסיעת עסקים...
הוא לא מתקשר הביתה לבדוק מה שלומה של אשתו?
זו לא בדיוק הנקודה, לא?
אני מתכוון, איזו "מציאה"! זו הנקודה.
מי לא היה מתפתה?
כדאי אפילו לנהוג במכונית עם החלונות פתוחים, נכון?
זה סיפור. בדייה.
חשבתי על זה בגלל הריח במכונית הזאת.
זו דווקא עובדה.
"תראה את התג הזה. "כפר האימה
שם הייתי היום.
חברה שלי הייתה אמורה לבוא אתי אבל התקשרה ואמרה שהיא חולה.
היא מקבלת מעין התכווצויות שרירים כאלה כשהיא במחזור.
חבל מאוד...
אבל מה האלטרנטיבה?
לא ללכת בכלל? ככה שנינו נהיה בבעייה.
אז הלכתי לבד.
היית פעם בכפר האימה?
פעם אחת.
כשהייתי בן 12.
לא הלכת לבד, נכון? בטוח שלא אם היית בן 12.
לא אמרת לו את זה! לא בקול רם! הוא משחק בך!
אתה צריך לפתוח את הדלת, לקפל את הראש מתחת לידיים ולקפוץ!
הוא יתפוס וימשוך אותי חזרה פנימה.
כן, אבי לקח אותי.
אבא שלך?
רכבת על הקליע? רכבתי על הבן-זונה ארבע פעמים!
רכבת על הקליע, אלן?
אמרת לו ששמך הקטור!
אל תתן לו לדעת שאתה יודע.
כן, רכבתי על הקליע. - לא.
לא רכבת על הקליע.
אני מתכוון, עמדת בתור וכל זה...
אבל היית עם אמא שלך, לא עם אבא שלך. זוכר?
התור היה ארוך...
אמא שלך לא רצתה לחכות בחוץ, בקור.
אבל המשכת להציק לה כל היום.
ולבסוף כשהגעתם לראש התור מה קרה, אלן?
קיבלת רגליים קרות", נכון? נכון"?
כן.
כשהתקרבנו...
וראיתי כמה זה היה גבוה...
איך שזה התהפך בשיא הגובה...
איך שכולם צרחו כשהרכבת ירדה...
קיבלתי רגליים קרות.
והיא הכתה אותי.
היא לא דיברה אתי כל הדרך חזרה הביתה.
מעולם לא רכבתי על הקליע.
עד עכשיו.
עצרתי ליד הגבול לקנות כמה בירות בדרכי הביתה.
התכוונתי לתת לחברה שלי את התג הזה כבדיחה.
אבל אתה בטח יודע מה קרה אז.
ג'ורג סטאוב" ":מככב ב
לרכב על הקליע
כל חג הלואין, כשהירח מלא והרוח חזקה...
ייתכן ותראה את ג'ורג' סטאוב על כביש רידג' הישן...
מחפש נשמות. כמו שלך!
הסוף
אין כמו הלוויה, נכון?
זה לא מה שאמרת?
תן לי לרדת. בבקשה.
אתה יודע מי אני?
אתה רוח רפאים.
בחייך. אתה יכול לנחש יותר טוב...
קספר הוא רוח מזוינת.
אני עף באוויר? אתה יכול לראות דרכי?
אני מעין שליח...
רשות הדואר המזדיינת מהעולם הבא.
חבר'ה כמוני מופיעים כשהנסיבות נכונות...
מכיוון שאנו אוהבים לשחק עם בחורים כמוך.
מכיוון שאתה אחד מאיתנו...
המתים המהלכים.
המנתח עשה עבודה טובה. כנראה שהוא חיבב אותך.
אחרי הכל, זו המורשת שלך, לא?
למה אתה מתכוון? - אתה יודע.
בגלל שאבא שלך הרג את עצמו.
אתה יודע כמה ילדים של הורים מתאבדים מתאבדים בעצמם?
זו הירושה שלך, בן-אדם.
אבא שלי לא התאבד. הוא נהרג בתאונת דרכים.
זה מה שהיא סיפרה לך? - זה מה שקרה!
לא, אלן.
תן לי לספר לך מה באמת קרה.
ספלט!
הוא צייר את מיס נובמבר עם המוח שלו.
זה שטויות!
שטויות? אתה יודע שלא.
אתה יודע מה אני חושב?
אני חושב שמי שמנהל את העניינים אוהב שמבדרים אותו.
הוא תמיד רוצה לראות אם אתה שמח בחלקך...
או אם הוא יכול לשכנע אותך לנסות את מה שמאחורי וילון מס' 2.
אבל הכל חייב להיות בדיוק כמו שצריך.
והלילה זה קרה.
אתה בחוץ לבד לגמרי, צריך טרמפ באמצע הלילה...
באפילה, עם כף היד המזוינת שלך.
ואבא שלך.
אמא שלך גוססת בביה"ח.
היא לא גוססת!
נכון. עוד לא.
דבר מזה לא היה קורה אילו נשארתי עם האיש הזקן במשאית, נכון?
קשה לדעת.
אולי גם הוא היה מת.
אין זמן לדבר על זה.
בעוד שמונה ק"מ נתחיל לראות בתים שוב.
כמה ק"מ לאחר מכן נמצאת העיר לווינגסטון.
מה שאומר שאתה חייב להחליט עכשיו.
להחליט מה?
מי ירכב על הקליע ומי ישאר על הקרקע.
אתה או אמא שלך.
מה? - אני לוקח אחד מכם אתי, אל.
מי זה יהיה? אתה או אמא שלך?
על מה אתה מדבר? - הגיע הזמן של אחד מכם למות!
הבחירה בידיך. הכל תלוי בך.
זה לא מצחיק, בן-אדם.
אני רציני.
אני רציני כמו מחלת הסרטן. אתה צריך לבצע החלטה.
אתה או אמא'לה
אז תתחיל לחשוב.
היי
אכלנו פאי אפרסקים, אז השארתי לך חתיכה.
בוא הנה, מותק.
זה אתה ואני נגד העולם, אל.
מה אתה אומר, אל?
הזמן הולך ואוזל. אני לא יכול להחליט דבר כזה.
זה לא הוגן לבקש ממני. - אני יודע.
הם כולם אומרים את זה.
אבל אם לא תחליט עד שנגיע לאור הראשון ששם...
אני אצטרך לקחת את שניכם.
לקחת אותנו לאן?
בחייך, זו שאלה קלה.
זו התמצית שלך, אל.
החיים, בבירור, לא חשובים לך כל-כך.
אתה פשוט אוהב את המוות, נכון?
הרומנטיקה, המיסתורין, את היופי האפל והמזדיין של המוות.
אפשר לחשוב. אנשים מתים בכל יום.
כמויות אדירות של אנשים.
זה עניין רציני.
אני מבין.
האם היינו עדים עכשיו לחרטה קטנה,ילד-דרמה?
מה זה היה עכשיו? זעקה לעזרה, נסיך האופל.
לא! - מה לעזאזל חשבת?
מה יותר יקר ערך מחייך...
כל מה שמצפה לך בעתיד, יותר נכון בהווה!
קדימה, פשוט תיפטר מאמא.
יש לה כבר סכרת, היא מעשנת כמו ארובה.
גם ככה לא נשאר לה הרבה זמן. - זה שטויות!
כן, הם כולם אומרים גם את זה.
אולי כדאי כבר שאקח את שניכם. זה יותר נקודות בשבילי.
קדימה, אלן. אתה אומן. תצייר על הקירות, כמו שאני עשיתי.
קדימה, אל. השממה עומדת לאזול לנו.
מה אתה אומר?
הגיע הזמן לבחור.
אני לא עומד לעשות את זה. - בסדר. אז אני אחליט בשבילך.
לא.
זו לא בקשה, אל!
אתה נמצא כאן מסיבה מסוימת.
זה לא הוגן. אתה לא יכול להכריח אותי לבחור.
היי, בן-אדם. לי אפילו לא היתה בחירה.
לך יש.
הייתי הולך על זה אם הייתי במקומך.
אני רק בן 21.
יש לי חיים שלמים לפניי. היא כבר בת 48. היא מבוגרת, חולה, חולה מאוד.
וזה גם ככה רק עניין של זמן.
אמא שלך קרעה את התחת בשבילך.
כל העבודות המחורבנות האלה, בשביל לחסוך כסף כדי שתוכל ללכת ללמוד.
כדי שתוכל לאכול.
מי אתה בכלל, לעזאזל?!
המלאך על כתף ימין או השטן שעל כתף שמאל?
אז תסתום את הפה!
מה אתה מחליט, אל? אתה או אמא? או שניכם?
לא!
"כפר האימה"
הם באים לקחת אותך, ברברה.
קליע
פשוט תישען אחורה ותהנה מהנסיעה, בן.
למה לא באת, אל? למה נתת לי למות לבד?
מעולם לא הגענו ממש לטורונטו, בן-אדם...
אמא?
זו את? - כמובן שזו אני.
הוא הביא אותי לכאן.
אתה חייב לבחור, מותק.
אתה חייב להחליט.
אני לא יכול לעשות את זה, אמא.
אתה חייב.
מה קרה ליד שלך?
קרעת את העור המזוין ממנה, זה מה שקרה.
אתה לא יכול לברוח, אלן. ואתה לא יכול להרוג את מה שכבר מת.
עכשיו, תפסיק להרגיז אותי ותחליט כבר!
קדימה, אל. מהר יותר. הנה הבית הראשון.
אם יש לך משהו לומר לי, כדאי שתעשה זאת עכשיו.
איך בוחרים? איך לעזאזל בוחרים?
נמאס לי מהשטויות שלך!
רק אתה ואני נגד העולם, אל.
אני באמת לא יודעת מה הייתי עושה בלעדיך.
תעשה אותי גאה, בסדר?
יום הולדת שמח!
עכשיו, אל. עכשיו!
זו הולכת להיות אמא שלך, או אתה?
עכשיו, אל!
קח אותה! קח את אמא שלי, אל תיקח אותי!
חלומות מתוקים, אל.
לאן אתה נוסע, בן?
לווינגסטון. - זה טוב בשביל שנינו. עלה.
תודה רבה.
ביה"ח הכללי מיין סנטרל
בהצלחה, בן. אני מקווה שאמך תחלים.
תודה.
רכבת על הקליע? אני רכבתי על הבן-זונה ארבע פעמים!
אתה בסדר, בן? אתה נראה מזועזע מאוד.
אני בסדר.
תודה שוב.
היי, אני כאן כדי לבקר את ג'ין פארקר.
אני מתנצלת, שעות הביקור הסתיימו בתשע.
היא אמא שלי. היה לה שבץ.
תפסתי טרמפים כל הדרך מאורונו כדי לראות אותה.
נוכל לשנות את ההנחיות במקרים חריגים של משפחה ראשונה, אני חושבת.
תודה רבה.
בוא נראה, פארקר?
כן. ג'ין פארקר.
אני אתקשר לדר' היגינס.
בסדר.
הוא יהיה כאן בעוד דקה.
מר פארקר?
אני מצטער, אלן, אבל אמא שלך נפטרה בשעה שמונה בערך.
בוא נראה, פארקר?
כן. ג'ין פארקר.
אני צריכה להתקשר לדר' שישטק.
מה העניין? - היי, דר' שישטק.
הבן של ג'ין פארקר כאן.
בסדר.
דר' שישטק מיד יגיע.
מר פארקר?
אני לא עומד לשקר לך. "אמא שלך "צמח
כרוב. בננה מעוכה.
היא נדפקה. גם אתה.
בוא נראה. הנה היא, בחדר 487.
תן לי להתקשר לבדוק אם אתה יכול לעלות אליה.
היא בסדר? - חכה רגע.
היי, אנני. הבן של ג'ין פארקר כאן. הוא יכול לעלות לראות אותה?
אנני הולכת לבדוק מה שלומה. זה ייקח רק עוד רגע.
תודה.
זה אמיתי.
אז למה היא לא מתה?
בסדר, אנני. אני מבינה.
אני אומר לו. תודה.
אנני אומרת שאתה יכול לעלות אבל רק לכמה דקות
אמא שלך קיבלה את תרופות הערב שלה והיא קצת ישנונית.
תודה.
מר פארקר? תמהר, היא הולכת.
הולכת? - לא לא, אני מתכוונת בגלל סמי ההרגעה.
היא פשוט הולכת לישון, רק לזה התכוונתי.
אלוהים, אני כל-כך טיפשה. לא, היא בסדר, רק...
אתה לא עומד להתעלף, נכון? - לא.
אני יודעת מה עשית, אל!
אלן?
מותק?
אל תבכה.
אין צורך בזה.
באתי ברגע ששמעתי.
גברת מקורדי התקשרה.
אמרתי לה שסוף השבוע יהיה בסדר.
כן, לעזאזל עם זה.
איך הגעת הנה?
תפסתי טרמפים.
מדמם.
יש לך דם על השיער.
זה שום דבר, אמא. קיבלתי מכה בראש.
לא טוב.
אתה צריך לשמור על עצמך.
אני חושבת שכדאי שניתן לה לישון עכשיו. עבר עליה יום קשה.
אני יודע.
אני הולך, אמא.
אני אחזור מחר על הבוקר.
תשני קצת, טוב?
לישון. זה כל מה שאני עושה.
חלמתי שהיינו בפארק השעשועים ההוא.
כן?
מחכים בתור...
לרכבת ההרים...
שעולה גבוה מאוד.
זוכר אותה?
הקליע. - כן, הקליע.
כל-כך פחדת.
ואני צעקתי עליך.
צעקתי והכיתי אותך.
זה בסדר, אמא.
אני כל-כך מצטערת.
זה היה לפני הרבה זמן.
מעולם לא עלית על הרכבת.
מר פארקר, באמת הגיע הזמן ללכת.
אני אראה אותך מחר.
אני אוהב אותך. - גם אני אוהבת אותך.
כל-כך מצטערת.
אין כמו מפגש עם התמותה כדי ללמד אותך להעריך את החיים.
נגיסה קטנה מהמוות יכולה לגרום לך לגדול מהר מאוד.
אמא עזבה את ביה"ח כמה ימים לאחר מכן.
היא צלעה לזמן מה. לאחר חודש בערך, היא שבה לעבודה.
היא ניסתה להפסיק לעשן, ולזמן קצר, היא הצליחה.
ואז חזרתי מחופשת הלימודים יום קודם ושם היא היתה...
היו לנו כמה שנים טובות מאוד לאחר מכן.
ביקרתי אותה בכל סוף שבוע.
שיחקנו קלפים או דיברנו על פוליטיקה עד שעות מאוחרות.
צחקנו ללא הפסקה, כפי שהיא אהבה לומר.
אמא?
ואז לילה אחד...
היא הפסיקה לצחוק.
אני לעולם לא אשכח ותמיד אתחרט על הבחירה שעשיתי.
הזיכרון של אותו לילה בחוץ, על כביש ריג' הישן מעולם לא דהה.
והפך לדמוי-חלום כפי שציפיתי שייקרה.
אני מצטער, אמא.
אני לא יכול שלא לחשוב שאילו ג'ורג' סטאוב...
אם באמת היה אדם בשם ג'ורג' סטאוב...
היה ממשיך להציק לי לעוד כמה זמן...
עוד כמה שנים.
אבל שמחתי על השנים הללו.
זה פתח את לבי.
אני וג'סיקה התחתנו שנה לאחר מכן.
אבל זה לא החזיק מעמד.
זו לא הייתה אשמתו של אף אחד.
ניסינו, אבל שום דבר לא מצליח להחזיק מעמד.
הביטלס לא התאחדו בטורונטו בשנת 1969.
הם מעולם לא חזרו להיות ביחד.
חייו של ג'ון לנון נלקחו ע"י מטורף עם אקדח...
חייו של ג'ורג' האריסון ע"י סיגריות וסרטן.
ואני לא הצלחתי להתפרנס כאומן.
אבל אני עדיין מצייר, בגלל שזה מה שאני עושה.
אני מתגעגע לאמי ואני עדיין חושב עליה המון.
אני מתגעגע גם לזמנים הללו.
מהרגע שבו קיבלה את השבץ בשנת 1969 ועד לרגע שבו נפטרה בשנת 1972...
עולמי השתנה לנצח.
אני חושב שעולמם של כולם השתנה.
שום דבר לא מחזיק מעמד...
חוץ מהקליע.
הקליע הוא תמידי. הקליע תמיד נמצא שם.
אתה רק מחכה בתור, זה הכל.
כשמגיע תורך לרכב על הקליע, אולי תרכב ואולי תברח.
בכל מקרה, אתה מגיע לאותו דבר.
כיף הוא כיף וסוף הוא סוף.
איש לא חי לנצח, אבל כולנו מאירים.
אתה רוצה טרמפ?
לא, תודה. אני חושב שאלך.
קח את התג שלך ועוף מפה.
robin_e תורגם ע"י
סונכרן לגרסת בלוריי ע"י סגבונה